Jeg er politichef. Hold dig til vaneforbrydere.
Du er begyndt igen, ikke?
Det er kun på kort sigt. Så hjælper jeg dem med at stoppe.
Med den nye gruppes støtte kan jeg fortsætte.
Jeg holder stilen. Som tørlagt.
- Er det din datter? - Molly. Syv år.
Resten af tiden kan jeg leve et langt, normalt og rigt liv.
Jeg løb en stor risiko, da jeg ansatte dig.
Hvis du fortæller nogen om det her, gør jeg arbejdet færdigt.
- For pokker... - Godmorgen, soldat.
- Hvor er vi? - I London.
- Hvordan gik det til? - Husker du ikke festen?
Fire timer i bilen. Pigerne.
- Vi smutter. - Vi kan ikke efterlade det sådan.
- Er der nogen, der kan ordne det? - Ja, i Bristol.
- Er der ingen vampyrer i London? - Jo, men deres leder og jeg...
Jeg dræbte hans mor.
Der er en spand og opvaskemiddel under vasken.
- Skal jeg gøre det? - Jeg skal finde bilen.
Jeg tror, jeg parkerede på en bro.
- Vi ses udenfor om en time. - Fint nok.
Jeg glemte nøglerne.
- Alt i orden? - Ja. Jeg troede, du var gået.
Tja... Begynd at skrubbe.
Skriger du, hvis jeg fjerner hånden?
- Bare behold mælken. - Klap i, så er jeg snart væk.
- Er der en anden udvej? - Hvad har du gjort?
- En hemmelig tunnel, mener du? - Ja.
Nej.
- Giver du mig problemer? - Vil du skade mig?
Lige nu er det fifty-fifty.
Undskyld, men der er sket noget i lejligheden ovenpå.
- Har du set noget mistænkeligt? - Nej, jeg har ikke set noget.
- Er der kommet nogen til skade? - Det er mord. Hold dig indendørs.
- Du er morder. - Tag det af.
- Hvorfor det? - Fordi jeg bestemmer her!
Hvad sker der nu?
Vi venter.
Det er politiet!
- Ved I ikke, hvad klokken er? - Luk så op!
Hvad pokker foregår der her?
- Mitchell? - Hvad sker der?
- Mitchell! - Op med dig!
- Er det biblioteksbøgerne? - Kom med.
Det her er chikane. Hvorfor gør I det?
- Ring til hans advokat! - Glem det. Det spiller ingen rolle.
- Hvad har han gjort? - Hvor langt tilbage vil du?
Ud. Jeg sagde ud!
Jeg vil ikke være belærende, men burde I ikke skrive mig ind først?
- Jeg burde have gættet det. - Douglas Drakefield.
Han blottede sig i 2005. Han havde en god advokat og blev frikendt.
Børneporno på computeren i april 2006. Igen ingen dom.
November 2006: Overgreb mod barn. Dømt til to år, afsonede halvandet.
I dag fandt vi ham uden for en skole med et reb i bagagerummet.
- Hvad kommer det mig ved? - Det er tid til handling.
Jeg vil have sendt ham i helvede, og det kan du klare.
Gå derind og få gang i vampyrvirksomheden.
Flå ham i stykker.
- Skal jeg dræbe for dig? - Mange her stiller gerne op.
Jeg troede, du ville blive glad. Og sige tak.
Så tog du fejl. Jeg er ren nu.
- Hvad skal det betyde? - Jeg er holdt op med at dræbe.
Men du er jo en vampyr.
- Er det overhovedet muligt? - Ja, med de rette omstændigheder.
Hvordan kunne de vælge en så tandløs leder?
Men sådan er det overalt i politik.
Jeg beklager, at jeg ikke kunne hjælpe.
Annie. "Vi ved besked!" eller "Ponysjov"?
Lad mig se.
De er enten til børn-
- eller voksne med parkeringsprivilegier.
- Sams datter, Molly. - Har hun et barn?
- Gør det nogen forskel? - Ikke for mig. Måske for dig.
Det er et stort ansvar.
- Godmorgen. - Alt i orden?
- Ja, hvorfor? - Stormtropperne hev dig ud af sengen.
- Det var en forveksling. - Vidste du, at Sam har en datter?
- Det tænkte jeg nok. - Hvad mener du med det?
- Ikke noget. - Jo. Ellers havde du ikke sagt det.
Jeg kan se det på jer. Alenemødre...
Forholdet udvikles på grund af hendes enestående personlighed.
Han elsker stadig Nina. Sam er bare en erstatning.
- Til dig. - Hvor spændende.
- En reklame. - Jeg er død, men stadig i databasen.
Hej, unge dame. Du må være Molly.
Din ånde lugter af hund.
- Jeg har noget til dig. - Ponyer? Jeg er syv, ikke tre.
Og netop derfor købte jeg det her i stedet.
Gratis sminke? Skal jeg nu begynde på gaden?
Molly!
George! Kom ind, vi er næsten klar.
- Hej! Har I rengøringshjælp? - Det er mormor.
Hej, mrs Danson. Godt at møde Dem.
Skal du stirre sådan, mor?
Overnattede hun i nat?
Det gør hun hver nat. Molly og jeg bor i soveværelset.
Tre generationer kvinde-
- under samme... fugtskade.
Sid ned. Jeg kommer om lidt.
- Det var fars plads. - Undskyld.
Det er kattens plads. Du kan side på skraldespanden.
- Hvad hedder katten, Molly? - Molly.
- Hedder I begge to Molly? - Far elskede det navn.
- Kan du lide katte? - Ja, men jeg kan ikke spise en hel.
Eller nej, det kan jeg godt.
Hallo! Lukker du mig ind?
Dig med stort hår og rådyrøjne, der sidder i stolen.
- Kan du se mig? - Kan du se mig?
Lidt.
Det er fint. Slet ikke så slemt som forventet.
- Er du et spøgelse? Og... - Sig hej.
- Og et meget lille spøgelse. - Sykes har fortalt om dig.
- Du er en berømthed. - Nej da...
- Du snød døden tre gange. - Fire.
- Dig har jeg længe villet møde. - Hold nu op... jeg rødmer.
- Hvor længe har I? - I et år.
Varmtvandsbeholderen var utæt. Den lille vågnede aldrig igen.
Vil han være en baby for evigt nu?
Til vi går over til den anden side. Forhåbentlig i næste måned.
De må da have børnepasning der? En dagpleje eller noget lignende?
Du virker fornuftig. Eget hjem og ingen kriminel fortid.
Jeg skal ud med en død brandmand.
- Jeg taber ham. - Pyt. Han er allerede...
Jeg har ingen andre at spørge.
Fint nok...
- To timer. Ikke mere. - Det sværger jeg på mit...
Han er sød. Bare hold ham ren og glad.
- Hvor er termostaten? - Derovre.
Normale babyer skal holdes varme. Men spøgelsesbabyer elsker kulde.
Farvel.
- Leder du efter noget specielt? - Nej, jeg prøver bare at forstå.
- Vil du have en kop te? - Nej, tak. Jeg er færdig.
Alt i orden?
Godt. Vi ses senere.
Jeg har drømt om min eks.
Jeg prøvede at hverve hende.
Men ingen viste mig hvordan, så hun døde.
Jeg har ikke tænkt på hende i 15 år.
Jeg havde glemt en masse ting.
Arret under øjet efter et fald fra en gynge.
- Hendes accent. Og af og til... - Det her er helt normalt.
Jeg ved ikke, hvor det kommer fra. Jeg føler mig jaget.
Du må holde ud. Det bliver ved lidt, men så går det over.
- Har du også oplevet det? - Ja. Meget farverigt.
- Er du snart klar? - Jeg kommerl
Tak.
HJÆLP
Hvorfor gjorde du det?
Du må have haft et motiv. Ingen dræber uden et motiv.
- Du kendte dem ikke, vel? - Det er unødvendigt i en bar.
Nu er de døde. I morgen har jeg glemt dem.
Jeg tror dig ikke.
Hvis du nød det, kunne jeg bedre forstå det.
- Du er enebarn. - Gør det nogen forskel?
Nej. Jeg var enlig søn.
- Dine forældre er sikkert stolte. - De har været døde længe.
- Dræbte du også dem? - Hvorfor dog dræbe mine forældre?
- Hvor mange har du dræbt? - Det er svært at sige.
Mere end 100, mindre end 1.000.
Hej! Der kan man bare se. Du ser dødssyg ud.
Tak. Jeg har haft en travl uge. Nu vil jeg sove i to dage.
Gå efter drømmen. Hvis du er for træt til at mødes...
Nej, du må ikke bakke ud nu. Jeg har allerede downloadet Nigella.
- Det behøves ikke... - Jeg vil imponere dig.
Bag, kog eller hvad du vil. Det er helt fint med mig.
Skal jeg tage noget med?
- Din sans for humor? - Fint nok.
- Vi ses i morgen klokken otte. - Ja, vi ses.
Et interessant parringsritual. Normalt i hele dyreriget.
Hannen flakser og søger opmærksomhed.
Når han har flakset ihærdigt nok, overgiver hunnen sig.
- Det her ender ikke med parring. - Du undervurderer Djævelen.
Jeg gik med til at studere ondskabens genetik.
Hvorfor skal vi henrette vampyrer?
Vi skal bekæmpe ondskaben i alle dens former.
Men hvis han er stoppet, hvorfor haster det så?
Vi har en pligt over for fremtidige generationer.
Og over for dem, vi allerede har mistet.
Ingen anger?
Bliver det lettere af, at du spiller en rolle?
Hvorfor valgte jeg ikke et stumt gidsel?
- Det var mit sidste spørgsmål. - Ja, det bliver lettere.
- Så det er et skuespil? - Ikke flere spørgsmål.
- Hvorfor er du sådan? - Må du spørge?
- Du er underlig. - Jeg er ikke bange. Måske derfor.
Ikke så bange, som jeg nok burde være.
- Du burde være rædselsslagen. - Eller gift med David Bowie.
- Du burde tigge om nåde. - Gjorde de det?
- Hvad du end hedder... - Vil du vide mit navn?
Klap i!
Jeg forstår ikke, hvorfor du gør det. Sig det. Jeg går ingen steder.
- Giver du aldrig op? - Ved du, hvad jeg også tror?
- Ingen har spurgt om det før. - Jeg var nødt til at dræbe dem!
Det er det første, du har sagt, som jeg faktisk tror på.
Du skal dræbe dem. Men du vil i virkeligheden ikke.
Det var det værste, første indtryk, jeg nogensinde har gjort.
Det gik fantastisk. Min seneste kæreste bed hun.
Du sagde ikke, at din mor bor hos jer.
Det er os, der bor hos hende.
Vi flyttede ind midlertidigt, men nu er der gået seks måneder.
- Kan du ikke få en ny lejlighed? - Jo, men jeg har ikke råd lige nu.
Nu ved du alt. En alenemor uden penge, der bor hos sin mor-
- og en række mislykkede forhold.
Jeg vender mig om og giver dig chancen for at løbe.
En, to, tre...
Møgdyr!
Uanset hvor ringe du mener, du er-
- så er jeg meget, meget værre.
Jeg kunne ikke engang magte jobbet på sprogskolen.
- Din afdeling er meget... - Jeg begynder at se, hvad du mener.
Hej, Annie.
- Hvad pokker... Hvad er det? - En baby. En af mine.
- Hvor længe har jeg været væk? - Et spøgelse. Jeg er babysitter.
Jeg kan ikke slukke for ham. Tag ham!
Hej, lille kartoffelhoved!
- Hvad gjorde du? - Jeg smilede bare til ham.
Han er sød. Men han er lidt kold.
- Hvad hedder han? - Hvad hedder de normalt? Tim? Ryan?
Jeg har et seriøst spørgsmål, og jeg vil have et seriøst svar.
- Stjal du babyen fra en indkøbsvogn? - Selvfølgelig gjorde jeg ikke det!
Jeg gør en en tjeneste. Babyer er det sidste, jeg vil have.
- Er alle kvinder ikke liggegale? - Jeg er måske anderledes.
- Det her var min plan. - Beroligende piller og et bur?
Nej. Min gamle plan.
Job, kone og et hus fuld af børn.
- Det kan du stadig gøre, ikke? - Det er for andre mennesker.
Jeg er ikke som andre mennesker længere.
- Hvad laver du? - Et sidste måltid.
Jeg er glad for, at du ikke kalder måltidet for "aftensmad".
Der er meget moderne, jeg ikke kan lide. Sekularisering. Sladdernyt.
Men "aftensmad" er barbarisk.
- Jeg kan skaffe forstærkning... - Jeg ved, hvad jeg gør.
Tag i det mindste imod den.
Den blev skåret ud fra en kirkebænk i slutningen af det 13. århundrede-
- og reddede livet for fader Ashby og mange andre præster.
Vær nu sød.
Vær forsigtig.
Der er en tiltrækning.
- Den kan gøre ham uforudsigelig. - Den gør ham sårbar.
Hjælp mig. Han er i min lejlighed.
- Det er ham. - Hvorfor tog det så lang tid?
Jeg skulle finde en uniform for at komme ind. Hvad siger du så?
Bruger du stadig kællingeknuder?
Jeg har jo sagt, at du skal bruge råbåndsknob!
- En flot, lille fyr. - Vil du have børn?
Jeg har overvejet det. Da jeg var...
- Man skal finde den rette person. - Og ikke død.
Ja, det hjælper.
Generer det dig, at du skal leve et langt liv uden børn?
Generer det dig?
Han kan lide det her.
"Hej, jeg hedder George. Nemlig. George..."
Det var meget sjovt.
Jeg går en tur med ham. Han nyder at skræmme ænderne.
Skal vi tjekke "The Real Hustle" og dele en pizza?
- Jeg spiser hos Lucy. - Det lyder lovende.
Ja, der sker omsider noget. De tålmodige belønnes.
Og Sam og jeg forhaster os. Sagde du ikke det?
Nej, men jeg synes faktisk, at du burde sænke tempoet.
Det er min chance for at få et normalt familieliv.
George, der er andre piger. Andre Nina'er.
- Nina var det sidste, jeg manglede. - En, du elskede?
- Hvem siger, at jeg ikke elsker Sam? - Gør du?
- Jeg holder meget af hende. - Skriv det i Valentinkortet.
Du vil have et familieliv, men du bliver aldrig en familiefar.
Du behøver en, der forstår dig.
Forstår Lucy dig? Accepterer hun dig for den, du er?
- Jeg siger måske sandheden en dag. - Alle forhold har hemmeligheder.
Ingen kan vide alt om den anden.
Jeg har mødt en, der vidste alt om mig.
Det var for 40 år siden!
- Hvem er din ven? - Herrick. Han er som jeg, men mere.
- Gør mig en tjeneste, Mitchell. - Hvad? Sig ikke mit navn.
- Kan du gøre det? - Hvad?
Dræbe mig. Det er sådan, det her slutter.
Kan du gøre det? Lkke ham. Han er...
Jeg vil hellere have, at du gør det, hvis du kan.
Vent, Mitchell! Vil du ikke nok?
Det her er mellem os. Ingen anden får det at vide.
Jeg ved, at du ikke er som han.
Du vil have stoppet det her.
Monstret skal fodres.
Det er som at holde en bold i luften.
Det skal fodres. Ellers kommer panikken. Det er ikke abstinenser.
Det er rædsel.
Man ser ansigterne, som man troede, man havde glemt.
Duften af deres hår. Smagen af deres læber.
Deres sidste ord.
Den eneste måde at stoppe det på er at dræbe igen.
Det er ikke afhængighed. Det er fejhed.
- Frygten for alternativet. - Har du prøvet at stoppe?
Vil du prøve igen?
- Hvordan har du det med højder? - Jeg hopper ikke.
Så må jeg tage dig ud gennem hoveddøren.
- Det skal se troværdigt ud. - Du elsker vist uniformen.
- Hvad med pigen? - Hun siger ingenting.
- Hvis du ikke kan magte det... - Hun er fin nok, Herrick.
Helt alvorligt. Det er fikset.
Vent, vent, vent! Undskyld...
Din mor sagde, at du var gået.
Her. Jeg har selv lavet den.
Ostesandwich, to stykker frugt og en juice.
Det var min frokost hver dag i syv år.
- Hvad siger du, Molly? - Jeg får frokost i skolen.
- Det var sødt af dig. - Hun elsker mig nok til sidst.
- Det tager nok 100 år. - Det tog kun mig et par uger.
Jeg kan også lide ost og agurk.
Mor er snart tilbage. Tag det roligt!
Hvis du holder op med at græde, får du fem pund.
Fint nok, ti pund. Bare sig, hvad det er, du vil.
Den mindste sagde: "Der har siddet en i min stol."
"Og nu er den ødelagt!"
Nej? Jeg kan ikke andre historier.
Bortset fra den her om en kvinde.
Hun kørte på en øde landevej helt alene.
Så samlede hun en blaffer op.
Hun så, at hans taske stadig lå på passagerersædet.
Hun rakte over og åbnede tasken...
Og der fandt hun sin tvillingesøsters hoved.
Selvfølgelig. Du foretrækker spøgelseshistorier.
Nu siger jeg det ligeud. Ellers cirkler jeg rundt om emnet.
Men det var den gamle George, ikke den nye.
Den nye George træffer beslutninger og siger, hvad han mener, ligeud.
Den nye George har endnu ikke sagt noget ligeud.
Nej, du har ret. Nu gør jeg det igen.
Jeg vil bede Sam og Molly om at flytte ind her.
De bor hos Sams mor. Det kan blive en længere periode.
Jeg ville bare høre, hvad I synes om det.
Hvor skal de sove?
Sam sover selvfølgelig hos mig.
- Og Molly kan få... - Buret?
Nej, ikke buret! Det må vi skille os af med.
- Molly kan få mit værelse. - Det var meget generøst, Annie.
- Er du sikker? - Ja. Tim og jeg kan bo her.
- Tim? - Min baby.
- Det er ikke din baby. - Moren er forsvundet.
Hvis hun ikke kommer tilbage, adopterer jeg ham.
Lidt underligt, men tak. Mitchell?
Nej. Aldrig i livet!
Tag dig sammen, George. Hun er ikke den rette for dig.
- Vi elsker hinanden. - Nej, I har ondt af hinanden.
Er det kun mig, der synes, at det lyder forhastet?
Og du? Du opmuntrer galskaben.
Det er positivt!
Det her er et familiehjem. Det passer fint til min baby.
- I er vanvittige. - Det er anderledes for dig.
Du bliver aldrig gammel. Så skal alt være det samme.
De flytter ikke ind. Heller ikke ham. Leg familie et andet sted.
Kom, Tim. Vi ved, når vi ikke er velkomne.
- Ja? - Tak skal du have.
Hvad laver du?
- Du hørte ham. - Du kan ikke bare smutte.
Jeg vil være sammen med Sam, selv om jeg måske mister en ven.
Han elsker den sang.
Det gik fint med brandmanden. Vi kørte i brandbil med udrykning.
- Du var væk i halvandet døgn. - Jeg sagde undskyld.
- Nej, det sagde du ikke. - Undskyld. Kom til mor.
- Hvorfor gør du det? - Du ville svigte ham.
- I dag vil jeg have ham igen. - Kan du magte Tim?
- Hvem er Tim? - Dit barn!
Det er fint, at du og Rufus er blevet venner, men nu tager jeg ham.
Bare prøv.
Det er der også andre, der kan.
Der skal være biologiske bånd, for at det virker.
Farvel!
Det var et forsøg værd.
- Han nyder, når man puster på maven. - Det ved jeg. Jeg er hans mor.
Tak. Jeg er en dårlig mor, men han har ingen anden.
Hvordan føles det at have sit eget barn?
Udmattende, rædselsvækkende og dyrt, men alligevel det hele værd.
- Jeg døde vist for tidligt. - Det kunne du ikke vide.
- George? - Jeg er flyttet ud.
Jeg vil bo med dig. Men et sted i nærheden af en butik og et bageri.
Men ikke som på tankstationer. Der skal være kager og boller.
Vi skal flytte. Giv mig et godt modargument.
- Penge. - Giv mig to gode modargumenter.
- Vi kender knapt hinanden. - Mors pigenavn er Herrod.
Jeg kan ikke lide sport og foretrækker fadøl.
Jeg kan ikke fiske, og jeg er bange for kræft.
Jeg er imod drive-in-restauranter og mistede min uskyld på en kanalbåd.
- Favoritfarve? - Orangebrun.
Du synes nok, det går for hurtigt, men jeg er træt af at være langsom!
Nu gør vi det. Dig, mig og Molly. En familie.
Det her kom meget pludseligt.
Ja, det var overilet. Jeg sagde det bare ligeud.
- Nu har jeg ødelagt det. - Nej...
Jeg vil have lidt tid til at tænke.
Og høre, hvad Molly vil.
Ja, selvfølgelig. Selvfølgelig.
Jeg må hellere smutte. Din mor vil nok sove.
Hun er ude. Hun sover hos sin søster et par gange om ugen.
Du kan overnatte her, hvis du vil.
Ja.
Jeg tog mig den frihed at gå ind.
Forleden greb du ikke chancen for at udføre en retfærdig handling.
Det sårede mig, men nu giver jeg dig en chance mere.
- Er det ham den pædofile igen? - Han blev løsladt mod kaution.
Han er nok hjemme nu og ser børne-tv med servietterne klar.
- Du kunne måske hilse på ham? - Jeg vil ikke dræbe for dig.
Når jeg siger "hop", skal du sige "hvor højt?"
Ellers lader vi jer dræbe, og så efterforsker vi mordene.
Vi fanger jer, brænder jer alle sammen-
- og lader verden vide, hvem I er.
- Har du læst noget af Lewis Carroll? - Nej.
Det er en barnlig, mærkelig verden, hvor dyrene kan tale.
Vanvittigt, men jeg elsker det. Det er som at være en vampyr.
Vi er gået gennem spejlet, Mitchell.
Og alle de egenskaber, vi havde, da vi var mennesker...
Nåde for eksempel. Sikke en prisværdig egenskab i et menneske.
Men sikke en luksus nu.
Jeg vil afsløre en hemmelighed. Men du kender den nok allerede.
At blive vampyr ændrer ikke ens personlighed.
Det er bare noget, vi siger til ære for nybegynderne.
"Hvad er det, der sker med mig?" Smask, smask.
Nej, personligheden ændres ikke.
Den bliver befriet.
En vampyr er det eneste rigtigt frie menneske.
Alle de mørke drifter kan gå amok.
Vil han have en pige? Tag 20. En dreng? Værsgo.
Bare gør rent bagefter. Verden tilhører ham.
Den eneste begrænsning er hans egen fantasi.
Kan du huske, da vi mødtes i den skov i Frankrig?
- Kan du huske vores aftale? - Ja.
Hvis jeg lod dig tage mig, ville du redde mine mænd.
Hvorfor gjorde jeg det?
- Har du tænkt på det? - Nej, det har jeg ikke.
Fordi jeg i dig så...
...en stor mand.
En frygtelig mand.
En, der gør børn forældreløse. En, der knuser hjerter.
Disse mennesker, disse Darwins børn-
- ville sige, at du tager fejl. At du er et monster.
Fordi de er misundelige. De er bundede.
Den lille stump...
...af samvittighed...
Det er en løgn.
Det er ikke den, du er.
Nu skal du gå ud og dræbe den pige.
Er du far til en?
Ring til en ambulance bagefter, og lad døren være ulåst.
Jeg troede, det var overstået. Men det lå bare i hvileposition.
Det stopper aldrig. Jeg har det i knoglerne.
Jeg vil have hjælp. Jeg har bestemt mig.
- Det her er et tegn... - Klap i.
Før kunne jeg have dræbt dig på et øjeblik.
Men ikke længere. Nu skal jeg være et godt forbillede.
- Det er godt, ikke? - I morgen fortæller du politiet alt.
- Du skal i fængsel. - Det har jeg allerede været.
Du skal i fængsel.
Du er mere sikker blandt 500 mordere end herude, hvor jeg er.
- Ud derfra, Vicky! - Jeg kommer om 30 sekunder!
- Aftalen er afblæst. - Det er noget, jeg bestemmer!
- Er Drakefield død? - Jeg er ikke en morder.
- Det er ingen af os. - Jo, I er.
Du har bare haft det hårdt. Jeg skal nok få dig på ret kurs igen.
Se på dig! Du ligner en hund, der lever af tørfoder.
Du har ingen glans længere.
Det hele indgår i en naturlig orden.
Du forstyrrer den. Vi er kun lige begyndt.
Før eller siden falder nogen af jer fra.
Så følger andre efter, og til sidst er vores blodige kaos tilbage.
Denne afholdenhed og moral er ikke din natur.
Nej...
God dreng.
Gå nu tilbage og afliv det dyr.
Vi tager en drink bagefter.
Alle partnerskaber har gode og dårlige dage.
Vi kommer til at grine ad det her.
- Hvad skete der? - Jeg blev overfaldet.
- Der kom to unge... - Lad være.
- Hvad? - Du må ikke lyve.
Uanset hvor chokeret du tror, jeg bliver, må du sige sandheden.
Hvad er du?
Jeg er en vampyr.
Tak.
Så tager vi det derfra.
- Vidste du det? - Ja, det gjorde jeg.
- Er du ikke bange for mig? - Nej. Ikke som jeg burde være.
Jeg troede, du var stoppet. At du var uden for fare.
- Det er jeg. - Nej! Du har en andens blod på dig!
- Ikke alle tror på forandring. - Hvem?
De vil have os til at dræbe igen. De vil have kaos og rædsel!
Det kan jeg ikke tillade. Jeg må beskytte os alle.
- Og alle jer. - Mitchell. Det her er bare løgne.
Du kan ikke retfærdiggøre...
Du har ret i alt, hvad du siger.
Jeg troede, det var under kontrol, men sulten er der stadig!
Det er i mine knogler. Jeg vil stoppe.
Jeg har været ren før. I de rette rammer kan jeg godt!
- Hvilke rammer? - En at ændre mit liv for.
Det er det, jeg har savnet.
En som dig.
Jeg kan godt. Jeg skal bare have en chance mere.
Jeg kan ikke klare det alene. Vær nu sød.
Red mig.
Hjælp mig.
- Hvorfor skulle jeg gøre det? - Fordi jeg ikke kan klare det selv.
- Jeg ved ikke engang, hvad du hedder. - Jeg hedder Josie.
Jeg hedder Alan Cortez. Velkommen til mit overnaturlige show.
Uden os bliver det et normalt spøgelseshus igen.
- Du har dræbt mennesker. - Du kan blive min redning.
- Hvem er du? Hvad vil du? - Du skal lytte til de stakler.
Vi flytter sammen. Det betyder forandringer.
Mitchell kalder til møde i morgen aften.
Hun søger mig. Det er min mor!
- Det er os mod verden! - Jeg vil ikke være imod verden!
- Ja? - Han er lige gået ind.
Gør det.
Claus Christophersen www.broadcasttext.com